Jag är Uhtred, Uhtreds son.
Jag befriade slaven Guthred och såg honom krönas till kung av Cumberland.
Jag förälskade mig i hans syster då jag kommenderade hans trupper.
Jag vill ses som Sigefrids jämlike.
Jag ber att ni erbjuder er syster för äktenskap.
Han beter sig som om han vore kung!
För att besegra Kjartan den Grymme bildades en allians
med nordmannabröderna Erik och Sigefrid.
Kjartans rike blir ert rike. Skål för fred.
Men Guthreds rådgivare såg mig som ett hot
och ville ha kristna män i armén.
Han tror sig stå över var och en av oss.
Så ett hemligt avtal slöts med min onkel.
Två hundra spjut. I utbyte
kräver jag... Osberts huvud.
Vad gör ni?
Guthred visade förbarmande,
men förrådde mig ändå.
Du ska bli en slav, Uhtred.
Och Halig med dig.
Kung Alfred befriade min bror Ragnar för att rädda mig.
Men han kom för sent.
Du tillhör mig nu.
Ödet håller allt.
DET SISTA KUNGADÖMET
NORDSAE
NORDSJÖN
Ro, era jävlar!
Ro!
Vi måste flyga fram! Ro!
Det är som att titta upp ur en grav.
Det kommer inte att bli vårt öde.
Jag svär.
Tror du att de här jävlarna bryr sig om
att gräva ett hål?
Vårt öde är att kastas överbord med resten av skiten.
Jag ska säga dig, Finan,
att det vore min egen otur om jag kastades överbord levande.
Jag kan inte simma!
Ge aldrig upp, Halig.
- Håll mun där bak! - Ge aldrig upp.
Du talar inte, slav!
Du ror!
Ja, män!
Vi ror och...!
- Ro! - Ro!
En dag, Osbert,
ska jag döda den där djäveln och njuta av det.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Två hundra spjut som utlovat. En man av sitt ord.
Det verkar så.
Vi kan belägra Dunholm så tidigt som i morgon.
Guthreds, Aelfrics och de två brödernas enade arméer
marscherar mot Dunholm.
Vi visar Kjartan vårt antal.
Vi står orubbliga.
Vi svälter Kjartan...
...på vatten, mat...
- ...livet självt... - Hur dog han?
Vem?
Uhtred, Ers nåd.
Hans namn är Osbert.
Sket han i byxorna?
Bad han om nåd? Jag vill veta.
Uhtred skulle aldrig be.
- Er drottning? - Nej.
Hon har en fri tunga, lord Aelfric.
Hon kommer inte att säga mer.
Jag vill se det.
Min brorsons huvud, var är det?
Där det alltid har varit, på hans axlar.
Ni kan vara säker på att Uhtred är så gott som död.
"Så gott som död"?
Han lever alltså fortfarande?
För belägringen av Dunholm
enades vi om 200 spjut för hans huvud.
Det var avtalet.
Han är en skeppsslav.
I själva verket har Osbert mött ett öde långt värre än döden.
Ni måste förstå,
Uhtred räddade mitt liv.
Han var min vän.
- Er vän? - Ja.
Jag svär, ni kommer aldrig att höra från honom igen...
Kanske borde jag göra Kjartan till en allierad igen.
Han kanske lyckas där ni så uppsåtligt har misslyckats.
Allt jag krävde var ett enda livlöst huvud.
Får jag föreslå att ni vilar, lord?
Aidan, hur många dagar har vi marscherat?
- Sex dagar, Ers nåd. - Och ni borde vila.
Sex dagar utan belöning!
Lord, vila, ät, drick.
Det måste finnas nåt vi kan göra eller erbjuda för att ställa det här till rätta.
Lord Aelfric,
ni har säkert insett vid det här laget att min bror är delvis idiot.
Ni borde inte ha nåt mer med honom att göra.
Min syster har humor och en tunga!
Vi ger oss av i morgon.
- Lord, jag ber er... - Mina ärenden här är över!
Adjö, lord Aelfric, så trevligt att träffa er.
Njut av den långa promenaden hem till Bebbanburg.
Guthred, genom att rädda Uhtred
har du nu ett kaos som du själv har skapat.
Kaos.
Om Aelfric inte är med oss så förändras läget.
Vi kommer inte att delta i belägringen av Dunholm.
Vi måste, Erik!
Vi har en överenskommelse, vi har planer.
De kommer inte längre att involvera bröderna.
Inget Dunholm betyder att vi återigen måste kämpa för vårt välstånd.
Sigefrid, vi har en fred!
Vi har en fred!
Vi behöver en allierad, Ers nåd.
Ni måste offra er syster.
Är hästarna klara?
Ja, lady.
Sihtric, jag väljer dig för att du är lojal mot lord Uhtred.
Alltid, lady.
Ge det här brevet till Hild när hon återvänder.
Hon kommer att återvända.
Hur länge blir ni borta, lady?
Allt jag vet är att jag inte kan stanna.
KUNGADÖMET WESSEX
Vi är Wessex, givetvis,
och norr om oss ligger Mercia, våra allierade.
- Och österut? - Danelagen.
Ovanför ligger Northumbria och Cumberland,
där hedningar härskar och hotar våra kristna bröder.
Och på andra sidan den stora muren ligger kungadömet de kallar Alba,
där det är kallt och vilt.
Bra.
Och vad kallar vi allt söder om muren?
Det kommer en dag att bli England.
Ethelfleda,
det skulle kosta en stor mängd både blod och silver
att erövra dessa land, ännu mer för att hålla stånd.
Så allianser måste bildas...
...unioner skapas.
Ska jag giftas bort?
När en lämplig kavaljer har hittats.
Jag är redo att göra min plikt.
Det finns en skönhet i en brinnande by.
Som du sa, "kaos".
Jag vill bli känd som Sigefrid...
...Lord av Kaos.
Följ med mig. Kom.
Syster Hild och sällskap,
vad har ni för ärende?
Vi är här på order av Alfred av Wessex.
Jag vill träffa kung Guthred.
Ni är en dan.
Ja. Jarl Ragnar Ragnarson.
Det här är krigaren Steapa, Alfreds man.
Alfred sänder hälsningar till kung Guthred.
Och Guthreds syster, lady Gisela. Är hon här?
Jag vill träffa henne.
- Nej. Hon övergav staden. - Vart?
Det vet jag inte än, men jag ska ta reda på det.
Är ni hans bror?
- Är ni Uhtreds bror? - Det är Guthred.
Ja, Ers nåd.
Alfred sände er för att göra vad?
För att hitta Uhtred.
Han står i skuld till Uhtred och vill inte se honom skadas.
Uhtred är förlorad.
Det gör mig verkligen ont att säga det.
Jag ber om ursäkt till er och Alfred.
Ni har rest i onödan.
Vila, snälla.
- Här, naturligtvis... - Ni ska ge mig namnet på mannen
- som tog Uhtred. - Jag måste tänka efter.
Ers nåd, jag vill veta namnet på slavdrivaren!
Är ni verkligen ledsen, så talar ni om det och var jag kan hitta honom!
Uhtred är sannerligen förlorad.
Länsa, era hundar!
Lossa våra kedjor så jobbar vi snabbare!
Länsa, annars sjunker ni med henne!
Vill ni leva?
Då länsar ni!
Jag ber till Gud att han vakar över honom, lady.
Osbert slutar inte att länsa.
Vila.
Du kommer att behöva din styrka.
Jag länsar gärna.
Hördu!
Tror du att du är bättre än de här männen?
De är egendom,
liksom du.
Du borde släppa din stolthet,
den kommer att bli din död.
Vila!
Han har rätt.
Du borde vila.
Vi tynar bort, du och jag.
Vi borde spara den lilla styrka vi har kvar för att fly.
Men för att fly behöver vi hud på fötterna,
inte ruttnande kött.
Då borde vi länsa.
De här stackars satarna berättar alla samma historia, Ers nåd.
De flyr från slakt vid brödernas händer.
Vi står säkert på tur.
Och vad gör jag?
Strider jag?
Marscherar jag nu mot bröderna?
Det är inte min uppgift att instruera en kung om hur man krigar.
Jag ber om ert råd!
Jag står utan befälhavare för mitt garde.
Då skulle jag säga att vi först måste säkra tillräckligt med säd för vintern
för att utfordra de här stackarna.
Och jag skulle säga att vi behöver lord Aelfric av Bebbanburg mer än nånsin!
Vi skulle uppskatta lite vatten till oss själva och hästarna.
Ta för er.
- Är du Jonis? - Ja.
Man har sagt att du tog en man,
en krigare, från Guthred av Eoferwic.
Du sålde honom som slav.
Jag ser så många människors ansikten.
Jag är inte här för att sprätta upp din mage, Jonis.
Inte än.
Jag betalar dig.
Här...
Mata inte slavarna!
Skäll inte som en stor fet hund!
Sa ni att ni betalar?
Ja, det sa jag.
En krigarslav. Han kallade sig för Osbert.
Det fanns en annan man, mindre, saxare.
En sjöfarande köpman vid namn Sverri tog dem båda.
Var är Sverri nu?
Vart än havet och löftet om silver tar honom.
Livet vid åran är hårt och kort.
Sverri kommer tillbaka, det är jag säker på.
För att förnya sin besättning.
När?
Hösten och vintern kommer att passera,
men när våren kommer,
den första fullmånen efter Sigrblot
kommer vi att samlas för handel vid stranden.
Sverri kommer att vara där, jag svär.
Och under tiden seglar han var?
Hans skepp plöjer de gropigaste hav, han kan vara var som helst.
- Ni säger oss inget. - Jag säger vad jag vet är sant.
Allt ni kan göra är att bevaka stränderna och vänta.
Saxarhundar!
Rör på påkarna nu!
Det är Östangeln.
Det kan mycket väl vara Frankia.
Drick vatten.
Jag behöver land.
Ja... Jag behöver land, lord. Jag måste komma ut.
- Jag behöver land! - Halig! Tillbaka till din plats!
- Han är tillbaka på sin plats! - Tala om vem du är!
- Tala om att du har silver! - Tyst nu, Halig!
Han är sjuk i feber!
Vi håller honom!
Vi håller honom, sa jag!
Värdelösa slavar.
- Jag kan inte! - Halig...
- Jag kan inte stanna på skeppet! - Halig!
Du är en krigare.
Du följde mig in i strid vid Ethandun.
Du stred tappert! Halig!
Du räddade mig från Kjartans spejare i Cumberland. Minns du det?
Det gjorde jag.
Det gjorde du.
Vi är krigare!
Och vår tid kommer.
Se på mig, Halig.
Du har följt varenda order jag har gett dig.
Nu ger jag dig en till.
Du ska ro.
Du ska dra och du ska vänta och vår tid kommer.
Tillsammans ska vi vinna.
Tillsammans.
Snälla, säg att han inte är här som friare, mor.
Han är Ceolwulft, Mercias far.
Han är knappt vid liv.
Lord Ceolwulf.
Det är en ära för Wessex att välkomna er.
Vi välkomnar alla Mercias ealdormän.
Det gör vi inte.
Må våra diskussioner visa sig bli fördelaktiga och lönande för båda parter.
Svärd, Alfred.
Jag ska vara tydlig redan från början.
Vi kräver svärd
och män för att bära dem.
För att hjälpa till att stoppa våg efter våg av plundrare från Danelandet.
Förlåt att jag avbryter.
Mercia förlorade mången krigare vid Ethandun och villigt.
Jag förväntar mig återbetalning.
Jag hör er, Ceolwulf.
Jag betraktar våra riken som ett...
Nej, vi är inte ett.
Vi är Mercia och ni är Wessex.
Förfriskningar?
Svärd!
Jag låter mig inte tystas.
Lord Ceolwulf, kanske ni vill sitta? Det har varit en lång resa.
Ja!
Med ett syfte!
Jag förstår fullständigt att östra Mercia då och då
invaderas av vikingplundrare.
Vi lider samma öde längs vår norra gräns.
Och er krigare Uhtred?
Han är en ledare av män.
Skicka honom till vår gräns mot Daneland.
Uhtred och 50 män, det accepterar jag.
Uhtred sågs senast i Northumbria, Ers nåd,
- hans födelseplats. - Northumbria?
Kan ni skicka män långt norrut men inte till er granne?
Lord Ceolwulf,
lösningen på era problem, anser jag, är en förbindelse.
Lösningen är svärd och män.
En permanent förbindelse
mellan Wessex och Mercia.
- En union, Ers nåd. - Svärd!
Hur många gånger måste jag säga det?
Hur många gånger ska jag bli ignorerad?
Lord Ceolwulf, har ni läst mina brev?
Lord Ceolwulf?
Ja, självklart har jag läst era brev.
- Ni söker efter en hanne! - En make, Ers nåd.
Och jag har ett namn åt er här...
...i ett eget brev.
En bra man, en gudfruktig man.
Av mercisk härkomst,
som lady Ealhswith.
Men vilken garanti har jag...
...att Mercia inte endast blir ett bihang till Wessex,
en fattig kusin?
Vi är ett kungadöme!
Ers nåd, ert första bekymmer borde vara att inte bli
ett bihang till Daneland.
Och vem var det som gick med på
den här saken som kallas Daneland?
Det var ni.
Det var Alfred!
Och nu är det Mercia som lider mest!
- Svärd begär ni, Ers nåd. - Ja.
- Och svärd ska ni få. - Hur många?
Wessex skulle aldrig kunna vända Mercia ryggen,
det vore som om Alfred vände Ealshwith ryggen.
Det skulle aldrig kunna ske, lord Ceolwulf, aldrig.
Vad är det här?
Varje gång jag pratar om svärd och spjut...
...insisterar ni på att prata om unioner... och om...
En bägare vatten till lord Ceolwulf?
En bägare vatten!
Kanske ett hål i marken.
Han har... avlidit, Ers nåd.
Ni...
Ni har alla vårt djupaste deltagande.
Var säkra på att jag och Wessex präster
kommer att be för lord Ceolwulfs själ.
Jag ber att evigt ljus ska lysa på honom.
Vi ajournerar oss.
Vem av er är Aethelred?
Jag är Aethelred... lady.
Aethelred, om du kunde se till att Ceolwulf förs hem till sin familj
så skulle jag uppskatta det.
Ja, Ers nåd. Givetvis, Ers nåd.
Befälhavare Sverri och er vän Hakka har goda nyheter.
Vi är klara nu fram till våren.
Vintern tillbringas på land...
...Island.
Där det finns arbete att utföra.
Var redo.
Hörde du det, Halig? Land.
Jag älskar land.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Så istället för Osberts huvud
erbjuder ni mig en brud,
som, vilket ni själva medger...
...ni har tappat bort.
Men vi hittar henne, lord, och snart.
När hittar ni henne?
Innan jag äter upp min mat?
Innan vinterns slut?
Lord, vi har spejare över hela Northumbria och Cumberland,
och... vi har böner.
Hon har säkert begett sig till Cumberland.
Jag känner min syster.
Men det gör inte jag.
Jag vet att hon måste vara...
...väldigt förtjust i mig...
...som gömmer sig så här.
Ers nåd, hon vore inte den första motvilliga bruden.
Sant.
Det är också sant
att hon var väldigt förtjust i er brorson.
Jag har en plikt att berätta för er att det pratades om äktenskap.
Är hon fortfarande förtjust i Osbert?
Jag skulle gissa att han är orsaken till att hon gömmer sig.
Då tar jag henne.
Gör ni?
Det finns dock villkor:
Inte ett spjut ska tillhöra Eoferwic
förrän Gisela levereras och blir min hustru.
Aidan följer med er tillbaka.
Ni behandlar honom väl och utfordrar honom väl,
hela vintern om det skulle behövas.
Jag äter inte alltför mycket.
Slutligen ska ni leverera bud från mig till Kjartan.
- Kjartan? - Vad?
Meddela att min brorson kan bli funnen och därför dödad.
Varför skälla när det finns hundar att tillgå?
Är vi överens?
Ja.
Vi är överens.
ISLAND
Jag tror att vi kanske blir utfordrade, lord.
Kalla honom Osbert.
Mer än ni förtjänar.
Var tacksamma.
Ers nåd, er gåva av krigare, de har tjänat Mercia väl denna vinter.
Plundringarna sker inte lika ofta nu.
Det gläder mig att höra.
Ni har gjort bra ifrån er, Aethelred.
Tack, Ers nåd.
Nu har vi visst andra angelägenheter. Odda?
Ja, Ers nåd.
Hemgiften.
Ja, vi...
Jag har övervägt vad som vore passande.
Jag föreslår att ge lady Aethelfled 3 000 mynt.
Fyra tusen vore kanske mer passande?
Lord Aethelred, hon är kungens dotter, hon är inte utan medel.
Silver, även om det är värdefullt,
representerar inte vad hon kommer att bli,
en lady av Mercia.
Ni kanske har en gåva med mer...
...permanens.
Börd.
Vi skulle givetvis ge Aethelflaed adliga marker...
...bördiga marker i Mercia...
...för att främja unionen.
Ett rättvist pris, anser jag. Utmärkt.
Utmärkt, Ers nåd.
Skål för permanens.
Fort! Göm dig!
Hur kan jag tjäna er, Sven Kjartenssen?
Ni ska inte få ödsla min tid.
Vi ska inte tala om silver.
Vi ska tala om en man ni känner som Osbert.
ISLAND
Halig...
Rör dig inte.
Snälla, Hakka.
Rör dig inte, sa jag!
Era jävlar!
Stå inte bara där!
Han är tung som en oxe!
Vi måste dela på oss!
Halig.
Kom nu!
- Ja. - Kom.
Okej.
- Kom igen. - Kom.
Där! En båt!
Välsignade Jesus, en båt!
Halig.
- Lämna mig! - Få honom i båten!
Jag lämnar dig inte!
Ro!
Lord!
Du lever endast för att jag är nyfiken på vem du är...
...och om du inbringar ett bra pris.
Ro!
Ro och skona honom från smärtan!
Ro och ge honom dödens frid!
Ro!
Jonis!
Jag söker slavhandlaren Jonis, är han här?
Vem har sett honom?
Ni får nöja er med mig i dag.
Vet ni vem jag är?
Ja.
Ni har nåt som jag vill ha, Sverri.
Ja, lord.
Uhtred Ragnarson.
Är det du?
Är det?
Vad kallar ni den här mannen?
Han kallar sig Osbert, men jag hörde en annan slav kalla honom lord.
Det är han.
Jag har väntat på den här stunden.
Ge honom ett svärd.
Ett svärd!
Sven?
Ja.
Det är jag, Sven den enögde.
Plocka upp det.
Plocka upp det!
Han är för svag.
Jag ska döda dig.
Uhtred, jag är glad om du försöker.
Han är för svag!
Jag kommer alltid att vara mannen
som dödade den store krigaren Uhtred.
Uhtred!
Uhtred?
Det är jag, det är Ragnar.
Ragnar.
Trodde du att vi skulle överge dig?
Befria dem alla.
Ro.
Halig.
Han har förts ner,
svepts in och begravts...
...med sköld och svärd.
Ber du för honom, Hild?
Det har jag gjort.
Det kommer jag alltid att göra.
Northumbria är splittrat.
Aelfric kom inte till Guthreds sida.
Erik och Sigefrid och Kjartan gör som de behagar.
Du har inte frågat varför jag är här.
Alfred.
Alfred sände oss.
Jag tror att kungen av Wessex håller av dig.
Är du... Uhtreds bror?
Ja.
Ni liknar inte alls varandra.
Du borde äta, Uhtred.
Finan.
Vi ska äta, lady...
...men våra magar är små.
Och våra fötter har knappt rört torra land.
Det tar lite tid att hitta dem.
Är du hans bror?
Vi är...
Vi är sammanbundna, skulle jag säga.
Vakna. Du har sovit i en dag eller mer.
Jag klarar det.
Ta av dig kläderna.
Du har inte mött min blick...
...en enda gång.
Jag skäms över vad jag blev.
Du är Uhtred, Uhtreds son.
Lord av Bebbanburg.
Det är på tiden att du kommer ihåg det.
Du höll bladet vasst.
Jag visste att du skulle återvända.
Hon är tyngre än jag minns.
Hur fick Alfred veta mitt öde?
Du?
Jag ska inte glömma.
Du kommer alltid att ha mitt beskydd.
Jag kan inte be om mer.
Och det här...
Det här är min gåva till dig.
Beskydd.
Du är en alltför bra kvinna för endast Gud.
Det är verkligen du, Uhtred.
Äpplena börjar att falla utan... att plockas.
Varsågoda, bröder, Guds gåva.
Tack, moder, ytterst generöst.
Ni har varit i Cumberland, säger ni?
Ja, och utan framgång.
Och inga främlingar har kommit till er dörr, moder?
Främlingar, jo. Handlare och stackars krakar, men ingen lady.
Ni har aptit, herre.
Ja.
Det är bra.
Det gläder mig.
Alfred väntar...
...på din återkomst.
Vi har ärenden här, Steapa, i norr.
Jag gav mitt ord. Vi beger oss till Wessex.
Men vi är här. Nu.
Jag gav mitt ord att vi skulle bege oss direkt till Wessex.
Kjartan kan vänta,
och Thyra... måste vänta.
Och Gisela?
Vad är det med henne?
Hon är säker.
Hon väntar på dig vid nunneklostret i Epchester.
- Nej! - Ta fast henne!
- Nej, jag vägrar! - Håll henne!
Håll fast henne!
Stå bredvid henne, vi ska få henne gift.
Ni har ingen rätt!
Jag har all rätt, och du håller tyst!
Elfrics man, ställ er bredvid henne.
Vi ska få henne gift med Aelfric nu genast.
Utan en make, lord?
Jag gifter mig inte mot min vilja! Ni kan inte...
Slå inte den stackars flickan!
Gör som ni blir tillsagd och som Gud befaller!
Bredvid henne, som ombud.
Ni ersätter lord Aelfric.
Vi bryr oss inte om handhållandet,
ni kan ta hennes arm.
Jag tänker inte vara delaktig i det här.
- Jag gifter mig inte... - Och vi bryr oss inte om löftena.
Jag förklarar härmed lady Gisela av Cumberland
och lord Aelfric av Bebbanburg man och hustru.
- Gisela! - Uhtred?
Uhtred, jag är här!
- Uhtred. - Släpp henne.
- Du kommer för sent. - Släpp henne.
Hon är gift nu. Hon tillhör Aelfric.
Det är en lögn, Uhtred.
Var är Aelfric?
Om han inte är här kan han inte vara gift.
Genom ombud, din idiot!
Den här mannen stod bredvid henne i Aelfrics ställe.
Uhtred, i Guds ögon är hon gift.
Låg du med henne i Aelfrics ställe?
- Nej. - Då är det inget äktenskap, det är lögn.
Hon är gift och det kan inte göras ogjort!
Gör henne till änka.
Nej!
Gisela är gift med Aelfric. Inte med Aidan.
Jag har redan en fru. En annan fru.
Det här tråkar ut mig, Uhtred.
Döda dem alla.
Gör som ni önskar.
I Guds ögon är hon gift.
Säg att hon är gift igen.
Hon är gift.
Hon är vad?
- Hon är gift. - Uhtred!
- Är hon gift? - Ja!
Han är en man av Gud!
Säg det en gång till, präst, och jag svär på att djävulen tar dig.
Ni är ingen annat än en hedning och slynan är gift!
Du!
Du ska gå till min onkel...
...och när han frågar om sin hustru
säger du att hon är i Uhtred av Bebbanburgs säng.
KUNGADÖMET WESSEX
Jag litar på att ni är vid god hälsa.
Jag blir bättre för varje dag som går.
- Och ni, Ers nåd. - Gud hemsöker mig.
Men det finns ett syfte i det, så jag måste glädja mig åt det.
Jarl Ragnar, han är en bra man.
Jag vill befria båda honom och Brida.
Tack, Ers nåd...
- ...för allt ni har gjort. - Vad tycker ni om mina ljus?
Jag finner dem mer effektiva på natten.
Jag har saknat er barnsliga fräckhet.
Jag försöker mäta tidens gång.
Jag hoppas hitta ett ljus som brinner från middag till middag.
Ers nåd, varför räddade ni mig?
- Varför har ni fört mig hit? - Först och främst räddade jag er
för att jag kunde det, och för det andra, för att ni förtjänade det.
Men jag ska erkänna att jag... vill ha er i min tjänst igen.
Jag är tacksam, givetvis...
- ...men jag har min egen väg att följa. - Ödet.
Ödet, Ers nåd.
Ni dödade abboten Eadred.
Enligt bröderna Trew och andra.
- Han var en vessla, Ers nåd. - En vessla utan svärd, en helig vessla.
Som förtjänade att dö.
Ni dödade honom på välsignad mark.
Han var en abbot.
Men ni var i sällskap av jarl Ragnar,
under ledning av jarl Ragnar, som stod under mina order
och som jag håller ansvarig för abbot Eadreds död.
Nej.
- Det var jag och bara jag. - Varför stoppade han inte er?
Ers nåd, ni kan inte klandra Ragnar för Abbots död.
Jo, det kan jag och det gör jag.
- Det är orättvist. - Han ska ställas inför rätta.
Nej!
Ni är en stor krigare, Uhtred.
Ni är en saxare som också är en dan.
Själva förkroppsligandet av det England som måste uppstå.
Jag ber att ni träder i tjänst hos mig.
Ers nåd...
Jag har varit en slav!
Jag önskar förbli en fri man.
Vad önskar ni för jarl Ragnar?
- Ers nåd, snälla. - En man av Gud slaktades.
Det kan inte ignoreras, nån måste stå till svars.
Det blir ni,
eller jarl Ragnar.
Ni får välja.
Ert svärd, Uhtred.
Ni kan vara en fri man i min tjänst.
Ragnar går fri.
Han har förtjänat det.
Svär.
Jag, Uhtred av...
Det är sed att knäböja.
Jag, Uhtred av Bebbanburg, svär mitt svärd till er, Alfred av Wessex.
Undertexter: Kristina Donnellan